"ריקוד צמוד" תורגם על ידי Vn2k.
כרטיס בבקשה.
כרטיס, גברתי.
נסיעה נעימה.
סליחה, הכיסא הזה תפוס?
או, לא.
אני אוהבת בלט.
למשל, לי אף פעם לא היה גוף מתאים.
היי, את רוקדת?
רקדתי.
יש לי משהו בשבילך.
זה לאהבה, לא למזל.
כי את לא צריכה מזל את רוקדת כמו מלאך.
אמא.
את המזל הכי טוב שאי פעם יהיה לי.
את בסדר?
אני כל הזמן פישלתי עם הפירואטים האלה.
זה מאוד מתסכל, אבל זה יסתדר.
אמא שלי תהיה שם. היא תסיע אותי אחרי ארוחת אחה"צ.
אין לך מה לדאוג. את תסתדרי מצויין.
את הרקדנית הכי טובה בלמונט.
לינדסי, זה לא למונט. זה ג'וליארד, ניו-יורק.
- את רוצה להתפלל? - מה?
את עוזבת את סט.לואיס אחר הצהריים. אני לא אראה אותך. אנחנו צריכות להתפלל.
- לינדסי. - אלוהים, לש.ג'. יש אודישן היום
תעזור לה להצליח.
יש לנו את החתונה של הקרסונים, את המסיבה של דנקובסקי,
שתי הלוויות וג'יל מתקשרת להודיע שהיא חולה, דווקא היום.
שרה, אני מצטערת. אני צריכה לטפל בזה. אין אף אחד אחר.
- אמא, אבל מה לגבי... -גלין? הם רוצים ורדים בתוך אלה?
- לא כתוב פה איזה סוג. - ג'ודי רשמה את ההזמנה הזאת, תשאלי אותה.
אמא? זה היום הכי קשה, והכי חשוב בחיי.
את חייבת להיות שם. את הבטחת.
אני יודעת.
- סלחי לי, את שרה ג'ונסון? - כן.
את הבאה בתור.
אני אהיה שם, אני מבטיחה, לפני האודישן שלך.
יש משהו שהיית רוצה לשתף אותנו
בקשר ליצירה המודרנית שלך לפני שאת מתחילה?
לא, זה די... מובן מעצמו.
הייתה לך נסיעה טובה?
ישנתי כמעט כל הדרך.
אני משער שיש לך דברים.
מטען?
שלוש מזוודות. אחת גדולה.
מצטער שהייתי חייב לעזוב כל כך מוקדם אחרי ההלוויה.
אם הייתי יכול לצאת מהג'וב הזה בסאות' בנד
הייתי נשאר ליותר זמן.
בטח היה קשה... לעזוב את כל החברים שלך.
אהה.
הנה, הגענו.
תניחי אותם איפשהו.
תכירי את המקום.
זה לא כמו משהו שאת רגילה אליו
אבל המים חמים והעכברים ידידותיים.
אהה, אמבטיה.
מטבח, מטבח גדול.
אהה...
כאן אני ישן.
לא הייתה לי הזדמנות לסדר את המיטה היום.
איפה אני אישן?
ניקסון כנראה עדיין היה בתפקיד
כשהם הורידו את הספה הזאת מפס הייצור אבל...אהה
יש בה מזרן חדש לגמרי.
רב הבגדים שלך צריכים להיכנס לכאן.
מה שנשאר, את יכולה לשים בארון, במסדרון.
אני יודע שזה קצת גלוי לכולם אבל...
לא הייתה לי הזדמנות לסיים את החדר שלך.
כן... אני אתקן את זה.
זו עבודה בעיצומה.
אני אסיים את החדר עוד מעט.
כמה תיקונים זעירים.
טוב, אני מניח שאני אתן לך להסתדר פה.
אתה לא חייב לבוא איתי לפה
כי אני מסודרת. - אני אביך, אני צריך לבוא איתך.
את לא יודעת לאן ללכת, את מי לראות.
זה בסדר, עשיתי את זה כבר, הלכתי לבית ספר.
אוקיי, בסדר, זה השם שהם נתנו לי.
"מיס גווין. מזכירות"
אני אחזור, לאסוף אותך ב 3 וחצי.
אוקיי, בטח מה שתגיד.
- היי, סתכלו על הבחורה בלבנה. - מה קורה מותק?
הדלת שלי תמיד פתוחה. ובניגוד לשמועה שמסתובבת פה, את תמיד יכולה לדבר איתי.
יש לך איזשהן שאלות, דאגות?
אין שאלות, אין תשובות.
בסדר, זאת הכיתה של מר. קמפבל והוא מחכה לך.
טרומן קפוטה. בדם קר...
מייצג את נקודת המפנה המוחלטת בהיסטוריה של אמריקה
ובספרות של אמריקה. רוצה להוריד את הכובע הזה ולהגיד לנו למה מר. ריקרד?
זכויות של הומואים.
- הקומפוט הזה שכתב את כל זה. - קפוטה.
- קפוטה? - קפוטה.
לקקן. בטוח הומו מר ק. אני רציני.
בוער.
תודה רבה לך. עכשיו אנחנו יכולים לקדם אותך לגן-ילדים.
מישהו רוצה לנסות? הזדמנות ראשונה, שנייה.
מיס ג'ונסון, אני מצטער אם כל זה לא מובן לך
אבל אם תבואי אליי אחרי השיעור אני אעבור איתך על כמה פרקים.
מישהו? קדימה.
זה סיפור מציאותי. קפוטה שילב אירועים אמיתיים
יחד עם דברים שהוא לא יכל לדעת, לכן המציא אותם.
הוא יצר סגנון כתיבה חדש.
האנשים הלבנים בזמנו חשו בטוח. קפוטה הפחיד אותם.
הוא לקח פשע קשה ישר מהגטו...
והציב אותו בחצר האחורית של אמריקה. זה מה שהופך את הספר לכה מיוחד.
- כן, זה חלק מזה - זה כל מה שיש.
- יש לנו פה ויכוח מתקדם. - קפוטה לא היה הראשון.
ריצ'ארד רייט, ג'יימס בולדווין עשו את אותו הדבר.
אבל אף אחד לא ניסה לקרוא אותם נכון?
הרבה אנשים קראו אותם.
הרבה אנשים כמו מי למשל?
את?
- גם לא חשבתי כך. - מר ק? מר. ק?
- כן. - הבחורה שלך צריכה לשקוד קצת על החומר.
אני חושב שאתה צריך להביא לה כרטיס כניסה לספרייה.
אנחנו צריכים לארגן אסיפת הורים משהו קורה לילדה.
למה שלא תשאיל לה את שלך?
אתה הרי גם ככה אף פעם לא משתמש בו.
היי, לטריס, בשיעור האזרחות של מר. ג'קסון
יהיה לכם בוחן פתע. קשה בטירוף... אל תלכי, אוקיי?
אוקיי.
זו הדרך הכי קלה לתרום פה.
תודה.
אל תשימי את החרא שלך על הרצפה.
אני...
אז, הנה אני, מנסה ללמוד, כן?
והוא בוכה ובוכה אני לא יכולה לעשות כלום.
יו, איפה היית במטמטיקה?
זה היה כל כך קשה. לא ידעתי כלום. השארתי את זה ריק, את כל הטופס.
נכון, ואם היית שם, אז היו לי את הרישומים שלי מאתמול.
אני יודע שאת חדשה בשולחן הזה, אבל סתכלי על זה ככה.
אנחנו הדור של שנות האלפיים, ואף אחד לא לוקח אותנו ברצינות.
אפילו אנחנו לא לוקחים את עצמנו ברצינות. ופשוט תסתכלי מסביב,
חצי ממועצת התלמידים ללא רוח חיים וזה מהצוואר ומעלה, קלרה.
שרה. שמי שרה.
נכון, שמה שרה. סיימת?
כן.
- תודה רבה לך. - כן, זה בסדר.
את צריכה להיזהר איפה את מתיישבת.
שאני לא אתפוס אותך עוד פעם בשולחן הזה. וזה שאניל.
שימי את המגש שלך כאן ותני לי להציג אותך
לכמה מהבנות שאיתן אני מסתובבת.
זה בסה"כ קצת היפ-הופ.
בואי.
רגע, רגע, רגע. בנות, זו שרה.
שרה, זה פורשה וטנישה.
וזאת דיגי.
- היא חושבת שהיא קולית. - סליחה? אני באמת כזאת, אוקיי.
- כן, מה שתגידי - אתה אמרת שאתה יודע איך לשחק.
ילדה, העגילים האלה חצופים לאללה, זה כאב?
תכניסי סיכה לתוך הגבה שלך.
- תראי אם זה כואב. - איזה טמבל.
מי? כי בקהל הזה את צריכה להיות קצת יותר ספציפית.
הבחור שיושב שם על החלון עם הסוודר הכחול.
הוא בכיתת האנגלית שלי. הוא חושב שהוא כזה חכם וחמוד.
- דרק ריינולדס? - או, אז את מכירה אותו?
ועוד איך, אני מכירה אותו. הוא אחי.
אוו...
טוב, הוא לא ממש טמבל.
תשכחי מזה. זה בסדר.
אפילו אל תתאמצי.
- יו, דרק. היי יו. היי גבר.
איש רפואה.
מה קורה קאי? שמע, אני בדיוק שאלתי פה עלייך,
ואני אפילו התחלתי להתרגש קצת בקשר לחזרתך וכל זה.
תושיב ת'תחת שלך למטה, טיפש. אתה יודע מה, אפילו תעיף אותו בכלל.
תן לנו קצת מרווח.
אחי, למה? לכל אחד אחר יש חלק בפנים.
אתה נראה טוב גבר. ממי אתה גונב? אחלה מעיל.
מה קורה, אחי? איך הלך עם מיס גווין?
חרא כרגיל. "אתה ילד חכם, אתה יכול ללמוד מהטעויות של עצמך
אני כאן בשבילך". כן, ממש שם בשבילי, בטח.
אבל אתה מחזיק מעמד, נכון? מרגיש חזק?
חזק בקשר למה? שבוע ראשון בחזרה בבית הספר הישן והמתוק?
אתה רשום מרצונך בחרא הזה. אני מגוייס פה.
השופט אמר לי: "סיים את הבית ספר, סיים את המשפט שלך".
כאילו שיש הבדל. שניהם 12 חודשים ארוכים.
אבל שנה פה עדיפה על אחת כזאת בכלא.
- לפחות כאן יש כוסיות. צודק, אחי
- נתראה אחר כך, גבר אוקיי.
אני נפגש עם מישהי.
היי שרה. את יכולה לבוא לפה שנייה?
את עובדת שם כבר הרבה זמן. את בטח נהיית רעבה.
מה את אומרת? תראי... ארוחות מוכנות לבן אדם רעב.
הן הכי טובות. תראי, יש לי את כל הסוגים.
בשרי, צמחוני, מינרלי?
אכלתי ארוחה גדולה.
טוב, אז...
הם כאן אם תשני את דעתך.
אלא אם כן התכנית שלך להרעיב את עצמך למוות.
זו לא תכנית. אני פשוט לא אוכלת כשאני לא רעבה.
- חוץ מזה, אמא אף פעם לא נתנה לי לאכול את זה. - אוקיי.
היי, אהה...
שמעי, אהה...
יש לי הופעה בעיר הלילה. מה את אומרת?
לא שמעת אותי מנגן כבר הרבה זמן.
מה את אומרת? רוצה לבוא איתי
לבלות, אולי נאכל איזה משהו אחרי זה.
- יש לימודים מחר, רוי. אוה... כן.
יש לימודים מחר, נכון.
שכחתי.
טוב. אם כך אני פשוט אלך.
ו...אהה...את יכולה לאכול או לא לאכול.
ואני אחזור כשאני אחזור.
"סטפס" יהיה מפוצץ בליל שישי
אני הולך להראות לכם כמה צעדים חדשים אבוא עם כמה דברים חדשים
וגם חתיכה קטנה איתי.
למה? היד שלך עסוקה?
שאניל, אם לא ההתנהגות שלך, היית יכולה להיות ילדה ברת מזל.
- אני ממש יכול לראות אותנו, מותק. - כן, בחלומות שלך.
תעזור לי, גבר. תגן עליי, אחי.
יש לי ת'בעיות שלי סנוק.
בעיות? אילו בעיות? אין לנו שום בעיות.
אתה הולך לקולג', דוקטור קולג' אחרי זה. אתה הגבר, אחי.
הוא משתולל ממכתב ההתקבלות שלו מג'ורג'טאון.
לא, אני מחכה למכתב שלי. חיכיתי לו.
גם אני הייתי יכול להיות רופא, אתה יודע?
אם לא הפעם ההיא שנשארתי מאחור.
"הפעם ההיא"? מה, כיתות ה', ו' לא נחשבות?
למה את תמיד מנסה לגרום לי להרגיש רע? אני אהבתי את כיתה ה'.
- היי, ילדה! - למיס ברנט היה תחת כזה גדול.
היי, זה אחי, דרק.
טעות שלי, אתם כבר נפגשתם.
- כן, אנחנו כבר מכירים. - היי.
או, נו באמת...
את לא הולכת להציג אותי? שכחת את שמי, ואת נימוסייך?
את לא צריכה להכיר אותו.
סלחי לי, את כן צריכה להכיר אותי. כל אחד צריך להכיר אותי.
כולם קוראים לי סנוק ג'י מה-"ש". ואף פעם אל תשכחי את זה.
הם קוראים לו סנוקי, כי "טיפש" כבר היה תפוס.
הם קוראים לי סנוק, הנוכל המבריק.
"ש" כמו שיקאגו, שכחת איפה את נמצאת? מה השיעור הראשון שלך?
אוקיי, בואי נראה את הגוף העליון שלך.
שתי הרגליים, יפה.
-בואי... הגוף העליון. - אני לא יכולה. אני יודעת.
- אין לי גוף עליון. - אנחנו עוברים את זה כל יום.
את צריכה לעבוד על החלק העליון של הגוף. לעשות קצת כפיפות בטן.
סטיישה, את הבאה בתור. קטי, תעקבי אחריה. טוב, שאניל. תדגישי את הבהונות.
זהו זה.
אוקיי, שרה. עכשיו תורך.
אני שונאת את השיעור הזה!
- תסתכלי על היד שלי. - אחותי, את מדממת.
אני יודעת, אני שונאת אותה. היא הכריחה אותי לטפס עד לסוף - טוב,כמעט עד סוף החבל.
ללא ספק.
לעזאזל.
סלחי לי!!!
בפעם האחרונה אמרת שתעשי ולא עשית.
חכי, רגע, רגע.
שרה.
- או, היי. - היי.
איך את מצליחה לסובב כך את הרגל?
כן, מה הקטע בכלל עם כל החרא הזה של מעודדות?
אין קטע. אני פשוט נהגתי לרקוד. בלט בעיקר.
אוה...אז את צריכה לבוא איתנו ל"סטפס" מחר.
זה מועדון, יודעת. בעיקר היפ-הופ.
זה משהו בסגנון "חברי מועדון בלבד" את יודעת?
אוה...,אני לא יודעת.
- את צריכה לבוא. - כן, סנוק מתקלט לפעמים
כך שהוא יוכל להכניס אותך. - מי?
סנוק, היא צריכה להיכנס ל"סטפס", להיכנס ממש כל הדרך.
- אוקיי, תני לו עשרים דולר. - בשביל מה?
תעודת זהות.
היא חשבה שהיא תיכנס בזכות המראה שלכן.
לא, לא, לא!
הבחורה שלך חלשה, בסדר? אני צריך לשמור על המוניטין שלי.
אני לא יכול להכניס סתם כל בחורה שרוקדת על בהונות ומזיזה ת'תחת...
סנוקי, אתה אומר הרבה חרא בשביל מישהו שאף פעם לא מדבר.
אווו!!!
את תשלמי לו או לא?
- אני לא יודע איפה זה. - אני אביא לך ת'כתובת שלי.
אנחנו ניפגש ונלך ביחד.
ואני אביא את התעודה שלך.
"סטפס" זה לא מועדון לריקודים שמרניים(גם:מרובעים).
זה בסדר. אני ארקוד בעיגולים, כנראה מסביבך.
- הבחורה הזאת היא בדיחה. - אוקיי,תתפזרו.
אין לכם משהו לעשות? כסף לבזבז?
בואי נזוז, אחותי.
היי ילדה כנסי.
- מצאת את המקום בלי בעיות? - כן, היה בסדר.
אוקיי, אני רק אקח את המעיל שלי ונלך.
תלבושת מגניבה.
מטריפה. תלבושת מטריפה.
אוה.
מאמא דין? אני הולכת.
אה..אני נראית בסדר, נכון?
אהה...כן.
את נראית בסדר.
מאמא דין, שרה. שרה, אמא, הידועה גם בכינוי: מאמא דין.
היי מותק. מה שלומך?
והחתיך פה זה כריסטופר.
אוקיי... אל תעוררי אותו, שאניל.
אני הולכת לקבל לי הזדמנות לישון הלילה.
- שמחתי לפגוש אותך. - ביי.
אני אחזור הביתה ב-1, לכל המאוחר.
הוא...הוא שלך?
הוא לבטח לא של מאמא דין.
- הנה התעודה שלך. - תודה.
שאניל! היא מכוערת, היא שמנה.
היא בת 21. בואי כבר, אין לי את כל הלילה.
חכי, חכי. אני רק צריכה לשאול אותך שאלה אני באמת נראית בסדר?
יו, לאקישה. תרשי לי להשתמש במכונית שלך.
אני רק רוצה לשבת בתוכה לדקה.
-אוקיי? - אוקיי.
-בואי. - מה? אני, אני חשבתי.
-כנסי. יאללה, כנסי. - אוקיי.
טוב, את צריכה להוריד את החלק העליון הזה מכיתה ה'.
- זה מה"גאפ". - זה כפרי
ואת נראית כפרית בזה.
יאללה.
את הולכת לשים את אלה, גם.
מה לעזאזל אני אעשה עם זה
או, בואי לפה, בואי, בואי, בואי.
- תודה. - אין בעיות.
בואו נזוז.
- יו, יש לך כיס למזומן הזה? - כן.
בואו נתפוס ת'שולחן שלנו לפני שהוא יתהפך ויפגע במישהו.
מי את, משהו כמו אח"מ?
לא, סנוק מכניס אותי כשהוא DJ
אה..אה, לעזאזל!
- היי, היי. יש לך את זה. יש מה?
מה? זכות לעבור ליד הפרצוף השמנוני והמגורה שלך
מבלי שתשלח ידיים לתחת שלי? - כן, יש לך את זה.
ככה יש לי את זה?
ככה גם חשבתי שיש לי את זה בואי, ילדה.
- היי, מה קורה? - אנחנו כאן.
שונה! שרה, שונה. שונה, שרה.
היי, חמודה. אז המקום הזה מגניב, נכון?
- זה כזה מגניב. - מה קרה למקום הזה?
נראה שהם מכניסים כל אחד.
כן, והם התחילו איתך.
אני ניקי. אליסה, יאסמין.
את מכירה את דיגי, נכון? מרשה?
שרה. שמי שרה, למעשה.
אבל אני מכירה אותך. את בכיתת ההתעמלות, נכון?
- זה לא אומר שאת מכירה אותי.- תפסיקי ניקי.
להפסיק מה? אני לא הולכת להיות נחמדה
רק כי הבאת את חבורת בריידי למועדון של כושים.
אולי באת למקום הלא נכון,
כי אני די בטוחה שאין פה כושים.
אוההה!!!
אני די בטוחה שבאת עם אחת.
או, לא, פרוצה את לא קראת לי כושית.
- כולכן, פשוט תירגע, טוב. - למה שלא תגידי לה להירגע?
היא זאת שתמיד יש לה מה להגיד.
אני הייתי יכולה להגיד הרבה יותר. תמשיכי לדבר ניקי.
אני אשפוך בפנייך את כל החרא.
לעזאזל. למה את חייבת להשפיל אותה כך שאניל?
כי אני לא יכולה לסבול אותה ואיך שהיא שיחקה עם אחי.
היי.
- היי, מה קורה די? - היי, גבר.
- בוא נרקוד. - בואי לא.
או... ככה זה יהיה?
טוב, איך חשבת שזה יהיה?
שאת תוכלי לזרוק אותי ולהרים מתי שיתחשק לך?
אני מתגעגעת אלייך.
זה קשור איכשהו לזה שהטיפש הזה מנורת'ווסטרן זרק אותך.
אף אחד לא עזב ולא זרק אותי, דרק. אני נפטרתי ממנו.
פיטרת אותי. נפטרת ממנו.
כל מה שאת צריכה לעשות זה למצוא מישהו לרקוד איתך ואת מסודרת.
- מה קרה? מה הוא אמר? - הוא משתגע, בואו.
יו! סלחי לי!
- רוצה לרקוד איתי? - כן.
- ניפגש אחר כך, אוקיי? - אוקיי.
מה את שותה?
- אני לא יודעת. אני אשתה הממ... הנה הוא בא.
- מי?! - האבא של כריסטופר.
אל תסתכלי, אל תסתכלי.
מה המצב?
למה שלא תשאל מה המצב אצל הבן שלך?
זו שאלה שלא ניסית הרבה זמן.
למה את חייבת להתנפל עליי ככה?
למה אתה חייב להיות מי שאתה?
חשבתי שאתה בא לקחת את כריסטופר ביום ראשון.
מה קרה? לקית באמנזיה?
תראי, אני אקח אותו בשבוע הבא.
הייתי צריך לעבוד ביום ראשון.
אני לא רואה את פרי עמלך.
בחייך, שאניל.
שאניל.
בחייך, אני יודע שאת רוצה לרקוד איתי.
בשביל זה באת לפה.
לצעוק עליי ולרקוד איתי.
קני, שרה. שרה, קני.
- היי. - היי, מה העניינים?
רום וקולה. בלי קרח.
היי!
רום וקולה, בלי תוספות, ובירה... לא משנה איזו.
זו בחירה גרועה: "לא משנה איזו"
זה רק בירה.
טוב, זאת צריכה להיות הבירה הכי טובה.
אבל, היית יודעת את זה אם היית שותה.
מה שתגיד.
מה זה אומר:"מה שתגיד"?
מה שאתה רוצה שזה יאמר. אתה גאון, נכון?
- אתה יודע הכל. - לא הכל.
כמו למשל, אני לא יודע למה אנחנו עדיין עומדים פה.
אני צריך להיות מסוחרר כולי, את זוכרת?
מכל המעגלים שרקדת מסביבי.
לא בא לי לרקוד עכשיו.
- אבל את יודעת איך?- הייתי באה, אם לא ידעתי?
אז בואי נרקוד. בואי.
תצליבי רגליים, קדימה. להצליב, קדימה.
זהו זה. זהו זה. תפסת את זה.
הצלבה, קדימה. הצלבה, קדימה.
- או, חרא. - סליחה, מצטערת.
סליחה, אני מצטערת. סליחה.
לעזאזל, ניקי. היא כולה התלבשה על האגוז שלך.
אה..הה, התלבשה על האגוז שלך ומפצחת אותו.
מה היא עושה? ריקוד בשני צעדים?
לא אכפת לי מה היא עושה. הכלבה הזאת לא משתווה אליי.
הנה, הוא שם.
אל תסחור פה את זה?
מה, לכל הרוחות אתה רוצה?
אמרתי לך, אל תמכור פה. מלאקאי, אתה שומע אותי.
אתם חושבים שזה משחק?
קאי!
- קום! קום! - בסדר, זה נגמר. תירגע.
- רד ממני - אני בסדר.
זוז, זוז. תמשיך ללכת.
לך, לך, לך, לך, לך.
אני חייבת למצוא את אחי. דרק! דרק!
העסק הולך להתחמם פה. שוטרים וכל זה. אני הלכתי.
אוקיי. דרק!
דרק! יו מה לכל ה...
- לך.!- קדימה, אחי, כנס. בוא נזוז.
השתגעת? מה קרה לך, דרק?
תראה, אני הולכת להגיד לך כמו שאמרתי לך כבר
אתה צריך לעזוב את מלאקאי ולתת לו להתמודד עם החרא שלו עצמו.
שאניל, תחליפי את התקליט. אני לא רוצה לשמוע את כל הזבל הזה.
היי, חבר'ה, אני גרה כמה רחובות מפה. אני פשוט אלך לי הביתה.
- נתראה אחר כך. - לא, לא לבד,לא בשכונה הזאת.
יש יותר מדי בחורים קטנים שחושבים שהם בריונים.
- אני אלווה אותך. - לא, אל תדאג לי.
זה לא בעיה. - לא, אמרתי שאני אלווה אותך.
- טוב, מה איתך? - אנחנו גרים ממש מעבר לפינה.
- טוב, אני אהיה בבית עוד רגע. - אוקיי.
אז.. פשוט תססת היום, ילדה.
- כן, בטח, מטריף. - נתראה
ביי.
בואי, לב אמיץ.
אולי את רוצה להיפגש מתישהו?
את יודעת, אחרי הלימודים? לעבוד על הצעדים שלך, אם את רוצה.
כן, בטח, אם אתה רוצה.
אז איך אהבת את "סטפס" ברגע שהתרגלת למוסיקה?
זו לא המוסיקה שהייתי צריכה להתרגל אליה, דרק.
זו לא הפעם הראשונה, אתה יודע שאני שומעת היפ-הופ.
אה..הה. אני בטוח שאת מקשיבה לזה כל הזמן.
אז, אנחנו מתקרבים לבית שלך,
או שאנחנו צריכים לעצור איפשהו לאכול ולשתות?
- אנחנו...אנחנו עברנו אותו. - את עברת אותו.
- תודה שליווית אותי הביתה. - זה היה תודה כמו:
"שמע, נהניתי מאוד הערב" או שזה היה תודה כמו:
"אני אבעט לך בתחת, אם עוד פעם תחשיך את כניסת הבית שלי"?
לא, אני בחיים לא הייתי בועטת לך בתחת.
אוה...
סתם בדקתי.
אז, אה.. את פה. את בבית.
להתראות.
נתראה בבית הספר.
אוקיי.
להתראות.
תודה על הריקוד.
- בוקר טוב. - הבהלת אותי.
לא ידעתי שאתה בבית. לא ראיתי את המכונית שלך בחוץ.
כן, טוב, הלילה מלא הפתעות.
אני למשל גיליתי אחת גדולה כשחזרתי הביתה בהפסקה שלי.
- איפה היית, שרה? - אני, סתם יצאתי עם כמה מהחברים.
ואני סתם פיספסתי כמה כסף. שכר של חצי לילה. מקווה שנהנית.
נהניתי. מאוד נהניתי.
טוב, תראי.
את בת 17, אם את רוצה לצאת, צאי,
אבל אל תתחמקי החוצה.
ומעל הכל, אל תגרמי לי לדאוג לך.
או...עכשיו אתה דואג לי?
עכשיו, כשאני מבוגרת מספיק בשביל לדאוג לעצמי? תזמון מצויין, רוי.
את יודעת, החוקים לגבי היציאות שלך מאוד פשוטים, שרה.
אני רוצה לדעת לאן ומתי. ואני רוצה אותך בבית בשעה נורמלית.
- סוף הויכוח. - טוב. סוף הויכוח. תירגע.
אוקיי, שיעור ראשון. תראי, היפ-הופ זה יותר מסתם ריקוד.
זה יותר כמו... כמו עמדה, את יודעת.
את צריכה להשתחרר, בשביל שתרגישי את כולם ותתני לכולם לזרום דרכך.
- אוקיי, אז את תישארי פה.
עכשיו, מה זה? תשימי את הרגליים שלך ככה.
שימי את הרגליים קדימה. בדיוק, תפשקי אותן, תפשקי אותן.
- את בסדר, עכשיו? - כן.
פשוט, תשתחררי. תהיה חזקה, כמו עץ, כן?
שמאל, ימין, שמאל, ימין שמאל, ימין, שמאל, ימין.
- תעשי את הצליל הזה איתי. אהה! - אהה!
מה, התיישבת לשתות תה או משהו כזה?
קומי.
בום. זהו זה. זה להירגע.
פשוט תעשי את זה. שבי.
אוקיי.
עכשיו אנחנו פשוט נלך. זה מאוד קל. פשוט תלכי ככה.
- אוקיי, עכשיו את תנסי, נסי. - אוקיי.
עכשיו, תרגעי, תני לזה להיות טבעי.
5, 6, 7, 8.
תיכנסי לזה יותר. כל החלק הקדמי ולא רק הבהונות.
תכופפי את הברכיים, כופפי ת'ברכיים. פשוט תרפי קצת, תתרשלי.
תתנהגי כאילו את כלבה מגעילה.
אוקיי, עכשיו סתכלי. תראי, תראי, תראי.
תפסת את זה?
אוקיי, זה אותו הקצב, אבל אז את מפצלת את זה.
עצרי, עצרי, עצרי.
- קפיצה, קפיצה. - אני כזאת מטומטמת.
לא, נכון. קפצי.
- עכשיו אני גזעית. - את כמעת שם.
כן, תפסת את זה.
את בטוח שזה בסדר שבאנו לכאן?
טוב, זה בסדר בינתיים, אבל אם נמשיך לעשות את זה
נצטרך למצוא לנו מקום אחר להתאמן.
תמיד רצית להיות רופא?
מי אמר שאני רוצה להיות רופא?
שאניל. כולם.
טוב, כן, את יודעת. אני רוצה להיות רופא
אבל אני צריך להתקבל קודם לקולג'.
איזה רופא תרצה להיות?
רופא ילדים. אני אוהב ילדים.
- יש לך ילדים? - לא. ולך?
או... לא, לא התכוונתי להתחכם(גם:להיות חכמה), דרק.
זאת לא תהיה הפעם הראשונה.
לך לעזאזל. אני מבריקה ומגניבה.
- אה, כן?. - כן.
ואוו.
זה היה חמוד, הדבר הזה שעשית. אתה יכול להראות לי את זה עוד פעם.
- מה היה הזבל הזה שאת עשית? - רון דז'אמב.
- בלט. רקדתי פעם. - רקדת פעם?
פעם, כמו ב:לא רוקדת יותר ולא, אני לא רוצה לדבר על זה.
אז, בגלל זה העלת את החרא הזה של רון דז'אמב...
כי את לא רוצה לדבר על זה?
זה באמת כלום.
אני לא חושב כך.
המועדון הזה היה כל כך מטריף, הריקודים... אני הולכת עוד פעם.
אה.. כן? טוב, ראית כבר מישהו נורה?
מה? לא, לא ראיתי מישהו נורה.
אלוהים, לא עברתי לבוסניה.
טוב, אני עדיין אמשיך להתפלל בשבילך.
אלוהים, שרה, את נמצאת בגטו. תשכחי מכל הזמניים.
איך את צריכה לפגוש מישהו?
המ.. טוב, למעשה, כבר פגשתי מישהו, אני חושבת.
פגשתי את הבחור הזה, והוא ממש מגניב.
- יש להם בחורים לבנים בבית הספר שלך? - המ...
לא, האמת היא שלא.
תשתקי! סתכלי עליי. אני רוצה את הכסף שלי.
אין לי אותו.
תסתמי ת'פה! תפסיקי לבכות כבר.
אני מקבלת משכורת רק בשבוע הבא.
לא אמרת את זה כשעישנת את "זה"
- אין לי ת'כסף. - אז, כדאי שתמצאי אותו איפשהו.
- כאן זה לא מכירה בתשלומים. - היי! היי, תפסיק עם זה.
בואי לפה. לאן את חושבת שאת הולכת, אה?
אהה! כלבה!
לא ראית כלום, אז אף מילה...לאף אחד.
גנבתי פה אופנוע פעם.
- למה שתעשה את זה? - כי לא היה לי.
- או, אוקיי. סיבה טובה. - טוב, זו לא סיבה, את יודעת.
נהגתי לעשות דברים כאלה, את יודעת, דברים פרועים.
- עם מלאקאי? - כן.
אני לא מבינה את שניכם. אתם נראים כל כך שונים.
- אז, אנחנו לא. - אני חושבת שכן.
אני מתכוונת, באמת... מלאקאי מפחיד. מאוד מפחיד.
למה את מתכוונת מפחיד? קאי קשוח, הוא חייב להיות.
אבל עדיין יש לו לב טוב. אני יודע את זה.
אולי אתה רק חושב שאתה יודע.
תראי, מלאקאי אולי לא השכן ממול, אבל הוא עדיין החבר שלי.
הוא עושה שטויות שאני לא מסכים איתן לפעמים
אבל אני אף פעם לא אעמוד בדרכו ואהיה כמו כולם.
אז, אתה לא מסכים עם הדברים שהוא עושה אבל אתה מסכים איתו.
- זה הגיוני. אני מבינה. - הוא החבר שלי, שרה.
את לא חייבת להבין.
שמעי, אני והוא נכנסנו לבוץ לא מזמן, נכנסנו עמוק לבוץ.
פרצנו לחנות משקאות פתחנו את הקופה.
מישהו גילה אותנו והתקשר למשטרה
ובקושי הצלחנו לברוח מהחנות.
השוטרים היו על הזנבות שלנו. התפצלנו ורצנו לכיוונים שונים.
עכשיו, אני כנראה, בחרתי את הכיוון הלא נכון,
כי השוטרים סגרו עליי.
אז מלאקאי, ניפץ כמה חלונות של מכונית הפעיל את האזעקות
והפנה את הסערה ממני אליו.
המשכתי לרוץ והוא נתפס.
פרקליט המחוז הציע לו הכל חוץ מרולס-רויס תמורת זה שיסגיר אותי.
אבל הוא לא עשה זאת. והוא אף פעם לא יעשה.
אני גנבתי כובע פעם. כשהייתי בת 12.
אבל אמא שלי גילתה והכריחה אותי להחזיר אותו.
שרה הגנגסטרית גנבה כובע. תקראו לאף.בי.איי.
את הולך להסגיר אותי?
אני חושב שאני אחכה שתיכנעי בעצמך.
אז, את מסתדרת עם אמא שלך?
את יודעת. אתן קרובות וכל זה?
כן, הסתדרנו. היינו קרובות וכל זה.
- איך זה שאת אף פעם לא מדברת עליה? - כי אין לי מה להגיד.
זה כי את לא מדברת עליה.
מה אתה רוצה שאני אעשה?
אני לא יודע, פשוט תגידי משהו עליה.
נו... את יודעת את אף פעם לא מדברת עליה.
טוב, היא מתה. אלוהים מה אתה רוצה שאני אעשה?
- שאני ארוץ ברחוב ואצעק?- אם זה עוזר.
טוב, זה לא עוזר, אז עזוב את זה.
לא בתכוונתי ללחוץ עלייך בקשר לאמא שלך.
זה בסדר. אל תדאג.
את מסתדרת עם אבא שלך? קרובים וכל זה?
כן, אנחנו קרובים וכל זה. הד.נ.א שלנו זהה.
- מה המקום הזה? - טוב, בעוד כמה חודשים
זה יהיה "קלאב מד" של ההומלסים, אבל בינתיים...
זה מקום לריהוט ישן. עבדתי פה בקיץ.
ניתור, צעד אחורה. אוקיי? מאוד פשוט, תעשי את זה איתי, אוקיי?
ניתור, צעד אחורה. תפסת את זה?
נסי את זה פעם אחת. נוסיף ת'חלק הבא אחרי זה, טוב?
6, 7, 8.
צעד, אחורה, עצירה, סיבוב החוצה, למעלה, צעד.
קלטת את זה? עוד פעם אחת.
אוקיי, על החלק הזה. זה כאילו אנחנו נלחמים, כן?
כמו אתגר. כשאני צועד קדימה ככה,
את צריכה לאתגר אותי, לדחוף אותי בחזרה למקום שלי,
ואז אני דוחף אותך למקום שלך, ככה.
אז זה אחורה, קדימה אחורה, קדימה,
ככה, זאת ההרגשה.
צעד, קדימה, אחורה, קדימה.
חכה, חכה. אתה גורם לי לסחרחורת. עצור. עצור.
שבי על זה, שבי על זה. תבליטי ת'תחת שלך החוצה.
תעשי את זה.
אוקיי, אוקיי. איך אני? איך התחת שלי?
הוא נחמד. זאת אומרת זה בסדר.
תודה.
עשית את זה? זה נחמד מאוד.
זה של טנישה.
הבחורה הזה תשלם את הדרך שלי לביה"ס לעיצוב.
מה לגבי אמא שלך?
איפה היא?
היא הייתה בכלא... על סמים.
על דברים שנשים עושות בשביל סמים.
היא יצאה וברחה.
טוב, אולי פעם היא תחזור.
זה מה שדרק היה אומר לי כשהיינו קטנים.
כשמאמא דין הייתה מרגיזה אותנו.
אבל הוא גדל. הוא יצא מזה.
את מחבבת את דרק נכון?
לא. לא.
ווו!.. כן! יש לי את זה.
יו, מה קורה שם? מה קורה?
- מה... מה קורה פה?
דר' ריינולדס בכבודו ובעצמו. את יודעת למה אני מתכוון.
- מה? מה? - תראי את זה.
ג'ורג'טאון!, זה ג'ורג'טאון!
- מזל טוב. - תודה.
- מאוד מרגש. - תודה.
וווו תנו לי קצת אהבה, תוותרו קצת.
אתה תגיד לי לאן אנחנו הולכים?
- לא. - למה זאת הפתעה בשבילי?
אתה זה עם הסיבה לחגוג.
- אנחנו יכולים לחגוג ביחד. - אוקיי.
יש לנו קהל.
תשתף איתי פעולה.
הגברת הזאת פשוט השתגעה.
- אני יודע. - היא באמת איבדה את עשתונותיה.
- אני כל כך מתרגשת בשבילך. - תודה
- אתה מתרגש בקשר לג'ורג'טאון? - לא.
- כן. - כן.
מצטערת. אני...אני לא יכולה ללכת לשם.
מה זאת אומרת? אני לוקח אותך לשם, לבלט.
אני יודעת, אבל...
אבל מה?
כלום.
- שום דבר. לא חשוב. - בואי.
חשבתי שתאהבי את זה.
-אהבתי. - את לא מתנהגת בהתאם.
מצטערת.
אני לא רוצה שתחשוב שלא נהניתי, כי נהניתי מאוד.
זה פשוט...
בלט כבר לא חלק מהחיים שלי.
אני לא מבין. מה קרה?
את פשוט התעוררת בוקר אחד והחלטת לבזבז את הכישרון שלך.
איך אתה יודע שיש לי כישרון? כי ראית אותי עושה תרגיל עם הרגליים?
ראיתי את המבט על הפנים שלך כשעשית אותו.
אותו המבט שהיה לך הערב.
טיפשי, שמח.
אז, אם כבר את אומרת לי משהו על זה שאת לא רוקדת
לפחות ספרי לי משהו אמיתי.
טוב, מה אם אני לא רוצה שזה יהיה אמיתי?
מה אם אני רוצה להתעורר בוקר אחד ולראות את אמא שלי שוב.
שהדברים יחזרו לזמן שהחיים שלי היו הגיוניים.
אבל זה לא יקרה, והכל באשמתי.
-הכל. - מה באשמתך?
אמא שלי, התאונה, העובדה שהיא מתה.
היא ירדה מכביש מהיר בגללי...
בגלל האודישן המטומטם שלי.
בגלל שמיהרה כי אילצתי אותה להבטיח לבוא.
וכשקראו בשמי כעסתי עליה
כי הייתי זקוקה לה שתהיה שם והיא לא הייתה.
היא גססה בזמן שרקדתי ואני כעסתי עליה.
ואני מצטערת. אני מצטערת.
- אני כל כך מצטערת. - תקשיבי.
זו לא אשמתך שהיא מתה...
או העובדה שהיא מיהרה.
היא דאגה לך. היא פשוט רצתה להיות שם בשבילך.
זה מה שהופך את זה לכל כך נורא. היא תמיד רצתה את מה שנכון בשבילי.
אני רציתי להיות הפרימה בלרינה. הייתי חייבת להיות.
ולא היה אכפת לי בכלל אם זה לקח את כל כספה ואת כל זמנה.
זה היה האודישן המטומטם שלי והחלום האידיוטי שלי שהרגו אותה.
וכל מה שהיא רצתה זה שיתגשם.
אני מתערב איתך שהיא עדיין הייתה רוצה שהוא יתגשם.
היא לא הייתה רוצה שתוותרי עליו.
אני יודעת. אני פשוט...לא חושבת שאני אצליח בלעדיה.
מה את רוצה?
את רוצה לעשות את זה, שרה?
אני מתכוון, את?
את רוצה את ג'וליארד?
-כן. -אוקיי.
אז זה תלוי בך.
את זו שתצטרך לדאוג שזה יקרה.
את זו שתצטרך להגשים את החלום.
אז, אני אראה אותך מחר?
כן.
מבטיחה לא לעבור התמוטטות עצבים.
לילה טוב.
התקשרתי לג'וליארד בפנייה להירשם.
הם מארגנים אודישנים כאן בשיקאגו בחודש הבא.
חודש הבא. אחלה.
אני לא בכושר וזה כואב.
אם לזה את קוראת לא בכושר,
מה דרוש כדי להכניס אותך לכושר?
- אימונים. - אוקיי, אז רוצי מסביב לחדר.
תעשי כפיפות מרפקים. אני אשב פה ואתבונן.
זו לא הדרך שלי להיכנס לכושר.
למתוח את הרגל.
זהו זה. עכשיו כתפיים למטה.
ולהביא את הירך למטה גם כן.
להימתח דרך הבהונות.
לא לחכות.
ולסיים.
טוב.
אתה יודע, אני מסתדרת עם הקטע של הבלט,
אבל אני צריכה עזרה עם החופשיות שלי.
מה קורה?
אחותי, עם מי סנוקי מדבר?
כל דבר עם רגליים.
אף אחד לא מסתכל עלייך, חוץ ממני.
כן, בטח אף אחד לא מסתכל.
קדימה, צריכים להתכונן לג'וליארד.
קדימה דרק!, קדימה דרק! קדימה דרק!
קדימה אחותי.
תראו אותי מועכת את הזבל הזה.
את אף פעם לא תראי טוב כמו שהיא נראית איתו.
זה שמן, את חלב.
אין טעם לנסות לערבב.
היי, מה קורה?
תראי, רק רקדנו.
ומה, התחת שלה בטעות נפל לידיים שלך?
לא, זה היה... את רקדת עם סנוקי ואני רקדתי עם ניקי.
המוסיקה ניגנה ו...
חשבתי שאנחנו נהנים.
תראי, אין יותר כלום ביני לבין ניקי.
לא התכוונתי לפגוע בך.
שרה, בחיים לא הייתי עושה משהו שיפגע בך.
אני מצטער.
אני באמת מצטער.
- את רוצה ללכת? - כן.
יאללה, בואי נלך.
הגענו. כאן אני גרה.
זה חדר העבודה של אבא שלי.
- הוא מנגן על חצוצרה.- בלי צחוקים?
האמת היא שהוא די טוב אם אתה אוהב ג'אז.
לא.
יש לו ציוד סטריאו נחמד. הוא כאן
הממ...
וזה הסלון שלנו.
- זה לא משהו מיוחד. - זה בסדר גמור.
אבא שלי יתקן את זה. קצת מבולגן פה.
- רוצה לראות את החדר שלי? אה.. כן.
זה ממש כאן. אני ישנה על הספה.
יש מיטה מתחת אבל היא נתקעת
ואבא שלי אומר שהוא יתקן את זה אבל אני לא יודעת.
הוא...הממ בעבודה עכשיו.
הוא לא יהיה... כל הלילה.
כן, הממ...
אני הייתי ישן בארון גם אם היו לי שש אחים לישון איתם.
היי חבר'ה, מה קורה?
- תראה את החתיך הזה?- מה קורה גבר?
היי אחי, מה שלומך גבר?
מה קורה מותק?
אווה, אין אהבה. אין אהבה.
שמעתי שאתה מסתובב בחוגים חדשים. מה הקטע עם זה?
אתה מתחבר עם הבחורה הלבנה?
בגלל זה אין לך יותר זמן לחברים שלך? עסוק מדי בלהשקיף על החזית?
עסוק מדי בהתכסות בשלג. אם זה המקרה כדאי שתשמור על הגב שלך.
כי הנשים הלבנות מביאות איתן רק צרות.
אלו לא נשים לבנות, גבר. אלו נשים.
- אלה הנשים שלך. - יו, אנחנו הולכים לבדוק...
כמה חתיכות במערב?
- אתה נוסע? - לעזאזל, לא.
זה לא קשור לחתיכות. אני יודע במה מדובר.
הטיפשים האלה שדפקנו ב"סטפס" תקפו את השכונה שלי בשבוע שעבר.
- אני צריך לטפל בזה. - אתה, תשמור מרחק מהצד הזה של העיר.
הם עוד יטפלו בך. - הם יכולים לבוא. יש לי ת'נשק שלי..
כל מה שהאקדח הזה יעשה הוא יצור מהומה לא הכרחית, בנאדם.
אלה החיים של הגבר השחור.
טירוף ומהומות. - איך אתה יודע?
אתה רק יצאת מהכלא ועכשיו אתה מדבר על
לצאת ולהתחיל עוד חרא.
- החרא הזה לא מצחיק.
אתה מתנהג כאילו אתה לא יודע יותר מי אתה, דרק.
ומה קורה לכל אלה בחוץ שהם לא אתה?
אני עדיין מהשכונה הזאת, אבל אתה...
אני מניח שזה מה שקורה כשבחורה לבנה נכנסת לך לראש.
- או נותנת לך משהו. - שתוק ליפ.
סליחה.
אני יודע מה קורה שם בחוץ. וזה לא דבר שאתה לא יכול להתגבר עליו.
אבל אתה יותר מדי עסוק בלהפריע לעצמך לראות את זה.
קיבלתי עזרה בלהפריע לי, לא כך?
היי, מה קורה?
מה לעזאזל זה היה?
ניסיתי לחסום את הכדור.
כלבה מטומטמת.
מהלך יפה, שרה!
תרדי ממנה! מספיק! ניקי, תלכי אחורה!
או...כן! או...כן!
- כן, כן! אהבתי את זה!
מה זה החרא הזה?
- מלאקאי? אתה בסדר? - כן, כן אחי.
מישהו נפגע?
זה לא נגמר, כלבה.
אני לא יודעת בכלל למה זה התחיל, כלבה.
כי את תמיד עומדת בדרכי.
אני עומדת בדרכך רק כשמדובר בדרק. על זה כל המהומה.
לא, המהומה עלייך. על בחורות לבנות כמוך.
מזדחלות לאט, גונבות את הגברים שלנו.
כל העולם לא מספיק, אתן חייבת לכבוש גם את שלנו.
מה שתגידי, ניקי. דרק ואני מחבבים זה את זה
ואם יש לך בעיה עם זה, אז תלכי לעזאזל.
אני אפתח.
- כן, אני באה.
- או, היי. - לעזאזל!
- אני בסדר. - חכי. תני לי לראות.
אני באמת בסדר. אני בסדר.
טוב, מה היא עשתה?
אהה...עכשיו זה באמת לא הזמן המתאים לדבר.
-אוקיי, טוב... - אני אתקשר אליך
או, לא.
הנה, תני לי לראות.
- הנה. - אלוהים, זה מסריח.
כן, אבל זה ימנע מהפרצוף שלך להתנפח כמו דלעת.
תחזיקי את זה. הנה. תחזיקי את זה שם.
אז מה נעשה?
אחי, זו שעת הנקמה. או שאתה איתנו או שלא.
או שאתה החבר שלי או שלא. פשוטו כמשמעו.
או...הא! היי, מותק. היינו גדולים.
אני רציני. ראית אותנו בנאדם?
אתה רואה אותנו? אנחנו מדברים.
לא חשוב. היי מותק. היינו ענקיים.
או.. בנאדם, בחייך! הזבל הזה לא מצחיק בנאדם.
- ועוד איך זה לא מצחיק. - חשבתי שאתה אוהב להיות למטה.
זו ההתמחות שלך, לא? לזחול על הרצפה כמו כלבה.
זאת הייתה תגובת רפלקס בלהט הרגע.
אתה פשוט משחק אותה חצוף וקשוח כדי להביא ת'חרא הזה לחברה המעורבת.
- אני הולכת הבית. אתה בא? - לא, הוא לא בא.
הוא מדבר איתי. יש לנו שיחה בינינו.
את צריכה ללכת? תלווי את עצמך הביתה. - לך תזדיין!
- כלבה, אני הולך... - מה, לכל הרוחות, הבעיה שלך בנאדם?
אתה הולך להגן על הכלבה הזו ואפילו לא תצדד אותי?
- כי אתה טועה, מלאקאי. - לא, אתה טועה.
טעית כל הדרך. אתה אפילו לא משתווה לחרא יותר.
עוף לי מהעיניים, ילד מכללות, וקח את הזונה המזובלת הזאת איתך.
מותק, הסוודר הכחול שלו בתחתית התיק.
אם יהיה קר היום, שים אותו עליו.
היי, מה שניכם עושים פה עם האחיין שלי? בוא לכאן.
הנה. זה בסדר. זה בסדר.
- מה קרה לו? - הוא לא מכיר אותך, קני.
אני האבא שלו, הוא מכיר אותי מה אני צריך לעשות?
- לבוא לפה לעיתים יות קרובות. - את רואה, אני לא יכול לדבר איתך.
ואני לא יכולה להיות תלויה בך.
ששש...
עם מה לדעתך אני מגדלת את התינוק הזה, חמצן?
יש לו צרכים, קני והצרכים האלה דורשים כסף.
- הנה, אנחנו מתחילים. - ואנחנו נמשיך
עד שאני לא אקבל ממך את מה שאני צריכה ממך בשביל לגדל את בנך.
אני עושה כמיטב יכולתי.
את חושבת שהפה שלך עוזר לפתרון המצב?
אני פשוט מנסה להתמודד עם החרא הזה. לא ביקשתי את זה.
ואני כן?
אני טיפסתי על עצמי ונכנסתי להריון?
תראי, אין לי זמן בשביל זה. את רוצה שאני אקח אותו לאמא שלי?
אני אקח אותו. תכיני את החפצים שלו. תכיני אותו.
או, לא. אתה לא הולך לשום מקום עם הבן שלי היום.
לא במזג כזה, ולא עם גישה כזאת.
תראי, את יודעת מה? בסדר. אז אני לא אקח אותו. אני זזתי מפה.
תלך, תעזוב. בזה אתה טוב!
הבן שלך לא ראה כלום חוץ מהגב שלך מאז שהוא נולד.
שוואנה קלארק.
את רוצה שאני אקח אותו?
לא.
טרוויס, בוא לפה. בוא לכאן טרוויס.
טרוויס, תניח את זה.
סלחי לי. אני נמצאת כאן כבר שעה וחצי.
אני אוכל לראות רופא בזמן הקרוב?
אני כבר אמרתי לך, נכניס אותך ברגע שנוכל.
התור שלי היה לפני שעה. גם ככה באתי יותר מוקדם.
אנחנו עושים כמיטב יכולתנו. יש לנו הרבה אנשים.
יש מישהו אחר איתו אני יכולה לדבר?
פרוצה, אני צריכה לפקח עליה
בשביל לוודא שהיא שמה את השם שלך ברשימה.
כלבה חסרת ערך.
אוקיי. או..קיי.
כן, כן. דה דה דה דה דה דה דה דה
אני ארים אז זה.
דה דה.
אני יודעת. אני יודעת. אני יודעת.
אז אבא שלך משתולל בגלל המריבה שלך.
- כן. - הוא בטח חושב שדרק אשם.
לא, הסברתי לו בקשר לניקי.
אז הפלת הכל על ניקי. שום דבר לא באשמתך.
היא התחילה עם זה. סיפרתי לך מה היא אמרה.
אולי לא הייתה לה סיבה לריב איתך,
אבל הייתה לה סיבה להגיד את מה שאמרה.
חכי שנייה. את מסכימה איתה?
את ודרק מתנהגים כאילו זה לא מפריע לאנשים לראות אתכם ביחד.
כאילו שזה לא צורב לאנשים בעיניים.
טוב, אנחנו מחבבים זה את זה.
מה לכל הרוחות הסיפור? מדובר עלינו, לא עלינו ואנשים אחרים.
אנשים שחורים, שרה. נשים שחורות.
דרק הוא בחור מוכשר.
הוא חכם, בעל מוטיבציה. הוא משהו.
הוא לא יעשה תינוקות ולא יטפל בהם אחר כך
או ירוץ ברחובות להרוס את חייו.
הוא הולך לעשות משהו מהחיים שלו. והנה את באה
לבנה, אז את בטח חכמה, ואת לוקחת את
אחד הבחורים הכי טובים שנשארו אחרי כלא, סמים וכל זה.
לזה ניקי התכוונה, לגבייך, בעולם שלנו.
יש רק עולם אחד, שאניל.
זה מה שמלמדים אותך. לנו יש מציאות שונה.
אני... אני לא מבינה. חשבתי שאנחנו חברות.
את רוצה להיות חברה? אל תהיי פה סתם בשביל היופי.
תפתחי את העיניים החומות והיפות שלך ותביטי מסביב, לכל הרוחות.
סלחי לי.
קדימה, שרה. זה בשביל האודישן שלך.
קדימה, לא ,לא, לא. את לא אגרסיבית מספיק.
את לא קולטת את זה, אוקיי? קדימה, נו.
אני אצליח בפעם הבאה.
אין לך זמן. את חייבת להצליח עכשיו.
- אני לא יכולה לעבוד ככה. - איך?
ככה, כשאתה מכתיב לי הוראות.
בסדר. בואי נעשה הפסקה.
אני מצטערת. זה פשוט האודישן בשבוע הבא
והכל כל כך מבולגן בבית הספר.
אני לא יודעת. אני מרגישה קצת מוזר.
את יודעת שהכל יהיה בסדר.
אני מרגיש את זה.
בחרת כבר שמלה?
שמלה?
כן, את יודעת, בנות לובשות אותן לפעמים.
"סטפס". הלילה הלחוץ ביותר.
ליל שבת לזוגות בלבד.
דיברנו על זה, זוכרת?
כן.
דיברנו על זה, אבל לא ידעתי שהחלטנו על זה.
טוב, זה "סטפס". מה יש פה להחליט?
לא יודעת. פשוט חשבתי שאחרי המריבה וכל זה
אולי כדאי לצנן את האוירה לזמן מה.
מה?
טוב, אהה... מה את רוצה להגיד?
את אומרת שאת לא רוצה להיות איתי?
את לא רוצה להיראות איתי? מה את רוצה להגיד?
אני רק אומרת שאני מבולבלת, זה הכל.
מבולבלת בקשר למה? בקשר אליי?
קצת.
אני לא יודעת. כן...לא...אולי.
אולי?
אז אנחנו מדברים על "סטפס" ועל בית הספר,
או שאנחנו מדברים פה על מכולת, המדרכה והמוזיאונים?
תסבירי לי יותר טוב כי אני לא מבין את זה.
מתי זה בסדר עבורנו להיות ביחד? להיראות ביחד?
למה אתה מתרגז? אני פשוט כנה איתך.
אף אחד לא רוצה לראות אותנו ביחד.
אנחנו מבזבזים יותר זמן בלהגן על מערכת היחסים שלנו מאשר לנהל אותה.
זה פשוט...כל כך קשה.
כל דבר צריך להיות קל? זה הסיפור של חייך, לא שלי.
אתה לא יודע כלום על החיים שלי.
אני יודע שכשהדברים נהיים מסובכים את מוותרת ומשתפנת.
בדיוק כמו שברחת מבלט כשאמא שלך מתה.
אתה לא יודע כלום על אמא שלי. איך אתה מעז בכלל לדבר על אמא שלי?
אלוהים!
אני מצטער.
לא הייתי צריך להגיד את זה.
זה פשוט כי...
כל הזבל הזה תפס אותי לא מוכן.
אני מתכוון, זה, כאילו, לעזאזל, את לא רוצה להיות איתי.
זה מה שאת אומרת?
שאת לא רוצה להיות איתי?
לא, זה לא ככה.
אני מנסה להגיד לך, מה אני מרגישה ואתה לוקח את זה אישית.
תני לי להגיד לך משהו, שרה.
אני כרגע היכיתי את החבר הכי טוב שלי בשבילך.
ספגתי חרא מאנשים שהיכרתי כל חיי.
אנשים שאני דואג להם, שדואגים לי כדי שאוכל להיות איתך.
אמרתי לעצמי שאנחנו בעסק הזה ביחד.
אז, אל תדברי איתי על "שום דבר אישי". לא רוצה לשמוע את זה.
בסדר. אם אני הורסת לך את החיים כל כך,
אז אולי אנחנו לא צריכים להיות ביחד.
את יודעת מה? אני לא צריך את זה.
אני לא יודע בכלל בשביל מה אני מתאמץ.
אני פורש.
לעזאזל עם זה.
לעזאזל איתך.
היי, בנאדם.
אה... אתה יודע, בקשר לאתמול. אני לא רוצה שיהיה בינינו...
אל תדאג, בנאדם. הלסת שלי לא עשוייה מזכוכית.
כן, טוב, אתה יודע, דם סמיך יותר מבלונדיניות, נכון?
אז אתה מחפה עליי בשבת?
דרק... אין לי אף אחד אחר, בנאדם.
- יש לך את ליפ. - ליפ?
בנאדם, הטיפש הזה יהרוג אחד מאיתנו בטעות.
לא, אני צריך אותך.
שדרה 47, מתחת לרכבת העילית.
אני אתקשר אליך, גבר.
אתה בפנים?
- כן, אני בפנים. - אוקיי, בנאדם.
אני הולך לשיעור, לצבור קצת ידע כמוך.
בסדר.
אה...
אני לא רוצה להציק לך. רק באתי לכאן לאחל לך בהצלחה.
אז מחר היום החשוב, אה?
כן.
- מפחדת? - מפחדת מוות.
יש לך דקה בשביל הזקן שלך? אני רוצה להראות לך משהו.
בטח.
תיזהרי. הקיר הזה, הוא, אה...
עדיין רטוב.
זו אמא שלך בגיל 19,
כשפגשתי אותה לראשונה.
אני יודעת.
זו רק ההתחלה. זאת אומרת, את יודעת את יותר מדי מבוגרת בשביל מיטה זוגית.
המיטה הזאת בסדר, רוי.
את יודעת, אני... אני לא התכוונתי להרוס את החיים שלך.
או של אמא שלך.
ולא מגיעה לי הזדמנות שנייה להיות אביך,
אבל אני מקווה שתתני לי אותה בכל זאת.
את יודעת, אז מזמן...
חשבתי שהיה לי את כל הזמן שבעולם להכיר אותך,
ולך להכיר אותי.
אבל... יום אחד...
אתה מתעורר, מסתכל מסביב.
וכל מה שאתה יכול לראות זה...
ילדה קטנה, יפה ומוכשרת.
נערה צעירה
ששונאת אותך.
אני לא שונאת אותך.
אני מתגעגעת אליה.
אני כל כך מתגעגעת אליה.
אלוהים, הכל כל כך דפוק.
דרק כועס עליי.
הוא לא יבוא מחר.
אני רוצה שיהיה שם.
אני זקוקה לו שיהיה שם.
אני רק רוצה שמישהו שאוהב אותי יהיה שם.
אני אוהב אותך.
וואה! היי.
למה אתה כל כך שקט?
לא בא לי לדבר.
דרק, יש משהו שאני צריכה להגיד לך.
אמרתי משהו לשרה.
מה? מה אמרת לה?
כמה דברים.
בקשר לזה שאולי ניקי צדקה לגבי גברים שחורים ונשים לבנות.
מה? אמרת מה???
אני מצטערת. אני...אני אפילו לא מחבבת את ניקי.
אני השתגעתי בגלל קני.
אתה לא יכול לבחור את מי לאהוב, דרק. אתה לא צריך אפילו.
כשאתה אוהב מישהי, אתה אוהב אותה.
תסתכל עליי.
לפחות אתה מצאת מישהי שאוהבת אותך גם.
אני חייב ללכת.
לאן אתה הולך?
אל תתערבי בעניינים שלי, שאניל.
אני יודעת מה מלאקאי רוצה שתעשה.
למה אתה משתגע בגללו דרק?
כל מה שאתה מנסה לעשות זה לעוף מפה לכל הרוחות.
אין מה להתבייש בזה.
נהיה פה קריר. תקחי את הילד פנימה.
היי.
קאי, ניסיתי להשיג אותך.
אני חייב לדבר איתך.
- מוכן לזוז? - אני חייב לדבר איתך.
- מה קורה? - תראה, בנאדם. אני לא הולך איתך.
מה זאת אומרת אתה לא הולך?
- אתה יודע מה זאת אומרת. - באת לכאן לבזבז את זמני?
- כל העניין הזה זה שטויות, קאי שטויות מסוכנות.
פשוט תעזוב את זה, אחי, בחייך. אני אלך איתך עם תלך הביתה.
ללכת הביתה? לך מפה לכל הרוחות חתיכת כלבה רכרוכית.
אתה זה שאין לו אומץ, ללכת מכל החרא הזה.
הייתי צריך לקחת אותך לכלא, איתי, בנאדם.
אבל לא עשית את זה, אז אתה לא חייב להיכנס למכונית הזו.
קאי, אתה הרבה יותר חכם מכל החרא הזה.
אני יודע מה אתה יכול להיות. אני יודע למה אתה מסוגל.
בוא פשוט נלך.
נלך לאן? אני לא כמוך, דרק.
אני לא יכול לעשות כלום, חוץ ממה שאני עושה.
אני לא יכול ללכת לג'ורג'טאון עם ממוצע 10
לנתח אנשים, לבצע ניתוחי מוח...
או כל מה שאתה תעשה. - אתה יכול, בנאדם.
- אם אני יכול, גם אתה יכול. - כל מה שיש לי זה הכבוד שלי.
ועליו אני צריך להגן.
אתה רוצה לעזוב אותי, בסדר מצידי.
אבל אתה יכול לנשק לי ת'תחת עם כל זיבולי המוח שלך על העתיד.
אני יודע מי לעזאזל אני... עכשיו.
קאי, בנאדם, חכה, אחי.
בוא נזוז, גבר.
שרה?
מוכנה ללכת?
המ...
כן. כן.
שרה!
שרה ג'ונסון?
אהה!
מיס ג'ונסון, אנו נפגשים שוב.
אני מניח שהכנת יצירה מודרנית.
כן, אדוני. יש להם את המוסיקה שלי.
חכה, עצור. עיצרו את המוסיקה.
אני מצטערת אדוני. לא הייתי מוכנה.
את מוכנה עכשיו?
כן, אדוני, היא מוכנה!
איש צעיר, סלח לי. זה אודישן.
מי נתן לו להיכנס?
איך הוא נכנס לפה? הוא לא צריך להיות פה.
- איש צעיר! - את יכולה לעשות את זה.
- אני פישלתי. מאוחר מדי. - זה לא מאוחר מדי.
- מיס ג'ונסון. - את יכולה לעשות את זה.
שרה, את נולדת בשביל לעשות את זה.
- השופט הזה שונא אותי. - תשכחי ממנו.
אף אחד לא מסתכל עלייך, חוץ ממני.
בסדר?
עכשיו תראי לי קצת נועזות.
מיס ג'ונסון, אין לנו זמן בשביל זה.
את מוכנה להמשיך?
- מיס ג'ונסון! - אני מוכנה.
ווואו, כן על זה אני מדבר, מותק.
תראה, עם כל הכבוד, אם אתם לא מקבלים אותה, אתם משוגעים.
תודה, אדוני. תודה רבה לך.
מיס ג'ונסון,
אני לא יכול להגיד את זה רשמית בינתיים,
אבל, ברוכה הבאה לג'וליארד.
תודה לך. תודה.
אוקיי, כן, תגבירו את הווליום. כולם להשתולל
כי זה "הלילה הכי לחוץ".
היי, שמעתי שהתקבלת לג'וליארד.
זה נחשב לבית הספר הכי שווה בעולם, נכון?
כן, הוא די טוב.
טוב, אני יודעת שיש להם את כל המורים המפורסמים לריקוד וכל זה
אבל אם תצטרכי ללמוד צעדים חדשים, את יודעת משהו עם טעם טוב,
את יודעת למי להתקשר.
בסדר?
בסדר.
- מזל טוב! - תודה.
חכו, חכו חכו, חכו.
- תגידו, "תודה, לך סנוקי". - תודה לך סנוקי.
תזיזו את התחת שלכם אל הבמה.